ЕКСПЕРТИЗА ДОКУМЕНТАЛЬНИХ ДЖЕРЕЛ ІНФОРМАЦІЇ ЯК МЕТОД НАУКОВИХ ДОСЛІДЖЕНЬ - БІРТА, Г. О.; ПЕДЧЕНКО, Н. С.; СТРІЛЕЦЬ, В. Ю.; КАРПЕНКО, Н. В.; ІВАННІКОВА, М. М. (Науковий вісник Полтавського університету економіки і торгівлі. Серія «Технічні науки», 2025)
Упродовж історії науки неодноразово здійснювались спроби дослідити різноманіття документальних джерел шляхом виявлення спільних і відмінних рис між ними, ідентифікації типових ознак, формування класифікацій та створення узагальнених ідеалізованих моделей документів. Одним із ключових чинників, що визначають якість наукових досліджень, є рівень інформаційного забезпечення, яке виступає основним джерелом наукової інформації для дослідника. В статті досліджено методи дослідження та основні етапи експертизи документальних джерел інформації. Встановлено, що експертиза документальних джерел інформації є невід’ємною складовою наукового дослідження, що забезпечує об’єктивність, достовірність і глибину джерелознавчого аналізу. Вона дозволяє не лише встановити автентичність і походження документа, а й виявити приховані смислові рівні, уточнити контекст створення та оцінити інформативну цінність джерела.В умовах зростання обсягів інформації та поширення фальсифікованих матеріалів, роль експертизи істотно зростає, оскільки вона слугує надійним інструментом відбору достовірних та релевантних джерел для наукового аналізу.Експертиза документальних джерел відіграє ключову роль у забезпеченні наукової достовірності під час проведення досліджень, аналітичної оцінки та практичної роботи з інформаційними ресурсами. Вона спрямована на всебічну перевірку документів, що включає визначення їх автентичності, достовірності, походження, а також аналіз змісту і контексту створення. У сучасному інформаційному середовищі, яке характеризується не лише високою швидкістю обігу даних, але й значним розмаїттям джерел, експертиза стає особливо важливою для відокремлення надійної інформації від потенційно фальсифікованої або маніпулятивної. Без належної експертної оцінки існує ризик включення у науковий обіг неперевірених, упереджених або сфальсифікованих матеріалів, що може призвести до хибних висновків і спотворення наукового знання.