ВИЗНАЧЕННЯ ЩІЛЬНОСТІ ОРГАНІЧНОЇ СИРОВИНИ ДЛЯ ВИГОТОВЛЕННЯ БІОТЕПЛОІЗОЛЯЦІЙНОГО МАТЕРІАЛУ - ГОЛОДЮК, Г. І.; ГУРГУЛА, Н. М. (Науковий вісник Полтавського університету економіки і торгівлі. Серія «Технічні науки», 2024)
Будівельний сектор рухається до нових підходів енергоефективного проєктування, які включають не лише покращення теплових характеристик конструкцій, але й зменшення використаної енергії. Розробка теплоізоляційних матеріалів на основі відходів рослинництва сприяє таким підходам, оскільки їх використання може призвести до зменшення попиту на енергію, її використання, разом з іншими корисними екологічними аспектами, такими як скорочення виснаження невідновлюваних ресурсів та утворення відходів. На сьогодні існує декілька комерційних прикладів використання біоматеріалів у будівництві, які здебільшого базуються на промислових волокнах (льон, коноплі, кенаф тощо), деревині чи овечій вовні. Використання побічних продуктів харчових культур менш поширене, але може бути цікавою альтернативою для деяких країн, таких як Україна, де промислове виробництво волокна є дуже незначним. Ці побічні продукти, особливо солома зернових, використовувалися і все частіше використовуються в будівництві як армування композитних матеріалів, оздоблення палуб, внутрішніх перегородок або структурних перекриттів. У цьому дослідженні запропоновано їх використання в теплоізоляції будівель. Дослідження спрямоване на вивчення можливості використання побічних продуктів, доступних в Україні, для розробки жорстких теплоізоляційних плит. У результаті для розробки було обрано три широко доступні побічні продукти рослинництва (ячмінну солому, кукурудзяну серцевину та рисове лушпиння). Щільність і пористість, мабуть, є найбільш важливими фізичними властивостями при оцінці гігротермічних характеристик матеріалів. Дослідження проводили до та після вибивання для кожного розміру частинок за масою та об’ємом. Випробування повторювали вісім разів для кожного зразка. Після цього відкриту пористість усередині частинок разом із простором між частинками розраховували як 1 – об’ємна щільність/уявна щільність Результати чітко показують різницю в пористості та формах частинок між матеріалами: у той час як видима щільність подібна, об’ємна щільність набагато більше варіюється.